Hr. Blackwood?
Hr.?
Hr. Blackwood, undskyld... Ringede de, Hr?
Kom ned.
Jeg beklager.
Undskyld.
- Jeg så ikke trappetrinene. - De tvang mig.
Hvis jeg vil se mit barn igen... må jeg adlyde.
Vær sød og forstå.
Rene tænder, pæne tænder...
I bytte for min søn.
Ja.
Far.
Jeg har taget mere mad med.
Ingen børnetænder, som I bad om.
Tag dem... i bytte for ham.
Børnetænder.
Det er det bedste jeg kunne skaffe. Og det er mine tænder. Se.
- Mine egne. - Børnetænder.
Vil I ikke nok giv mig min dreng tilbage?
Din søn er hernede. Ræk ud efter ham.
- Far! - Sønnike!
Tag fat i min hånd!
VÆR IKKE BANGE FOR MØRKET
Vi nærmer os T. F. Green-lufthavnen. Vend tilbage til deres pladser og...
Hun er landet.
- Hvad synes du? For meget? - Nej, det er perfekt.
Lige dig. Det er min pige.
Sally?
Se lige hvor høj du er! Er det 17 du er nu?
- Du ved da godt hvor gammel jeg er. - Ja. Jeg driller bare.
Tak. Kom nu.
Sally, det her er Kim. Kim, Sally.
Hej, Sally. Hyggeligt at møde dig.
Jeg elsker dig. - Tak.
Hva med et billede? Har du dit kamera med?
Det er godt at se dig.
- Er alt i orden? Ja.
Mærk lige den friske luft. Det slår da klart osen i LA, ikk?
- Jeg er nødt til at ringe til mor. - Tryk på "1" og derefter den grønne knap.
Hej, du har ringet til Joan og magiske Sally. Læg en besked.
Gulvbelægningen er kommet. Hvor vil du ha det?
Sæt det ud i garagen. Sally, hils på Hr. Harris.
Hyggeligt at møde dig.
Kom og tag et kig på huset.
Hr. Harris? Hr. Harris, vil du lige gi mig én hånd?
Flot, ikk?
- Det lugter mærkeligt. - Du burde kende den lugt.
Der var mugne aviser, døde duer -
- og afføring overalt. - En hulens masse.
Det er Jacoby's kontor. Hr. Jacoby? Hej, Michelle... undskyld.
Jeg ved ikke rigtig. Jeg checker lige. Fik du billederne?
Jeg kan også godt li at tegne.
- Arbejder du hér? - Nej, jeg bor her.
Jeg er indretningsarkitekt. Ved du hvad det er?
Selvfølgelig gør du det.
Ser du alle dyremalerierne og frieserne, -
- er lavet af Emerson Blackwood. En mand som boede hér.
Han var en meget kendt dyrelivs maler
Se engang, Sally.
Vil du prøve?
Hvad har du dér?
- Jeg fandt den. - Den er min.
Det var min mormors. Da jeg var lille fik jeg den af min mor.
- Min mor gav mig til min far. - Sally, vil du se dit værelse?
Hvad synes du? Kim og jeg knoklede hårdt på for at få det klar.
Se lige det hér.
Det er rigtig flot, ikke? Det ser flottere ud om natten.
- Hvor længe skal jeg blive hér? - Hvad sagde din mor?
Hun sagde at jeg kun skulle på besøg. Men så pakkede hun alt mit tøj.
- Men ingen forklaring? - Nej.
Din mor og jeg er bekymrede for dig. Hun mener at du måske er lidt mismodig.
Vi tænkte at du trængte til lidt forandring -
- og du derfor kunne bo her hos kim og jeg.
Når vi er færdige med huset og sælger det kan vi jo flytte et andet sted hen.
Åben døren, Sally.
Luk op.
Skal I giftes?
Det er en sag mellem Kim og jeg.
Mor sagde at du kun kunne lide hende fordi at hun er ung -
- hvilket hun jo ikke er. Hun er gammel.
Sally? Åben døren. Kom nu, skat. Åben døren.
Kom nu, så snakker vi om det hér.
Hør, jeg ved godt at, -
- det har været en lang flyvetur og det er mærkeligt at være i et andet hus.
Jeg går i seng nu.
Okay.
Glem ikke at børste tænder.
Du ville være en elendig pokerspiller. Du har strøget den skjorte i én halv time nu.
Hun kan ikke li mig.
Tag det ikke personligt. Sådan er hun overfor alle.
Hvilke piller tager hun?
- Piller mod hyperaktivitet, mener jeg. - Du godeste!
Det er på grund af hendes mor. Den kvinde medicinerede vores hunde.
Så hvad med Jacoby?
Hans sekretær sagde at han endnu ikke har kigget på de nye billeder.
- Men han har haft dem i en uge. - Han kommer stadig til middagen.
Han burde give os plads på forsiden. Den fik Spencer Renovation for 2 år siden -
- og du har udført mirakler hér. - "Vi" har.
Det er ikke kun mig alene.
Tak.
- Er de her nye? - Ja.
Hvis vi ender på forsiden så behøver vi vel ikke at optage et nyt lån, vel?
- Ved du hvad din datter fortalte mig idag? - Hvad?
Hun sagde at din kone gav hende til dig.
Børn siger alt muligt som de ikke mener.
Det kunne ikke ha gået meget værre idag.
- Jeg føler at jeg er den onde stedmor. - Den onde og meget gamle stedmor.
Lad os ikke glemme den gamle del. For jeg synes at, -
- du ser lidt aldrende ud. - Jaså?
- Bamsen! Hvad tænkte jeg på? - Den kan hun li. Jeg så den på hendes værelse.
- På hendes seng? - Ja, ovenover sengen i én snor.
Det gør ikke noget. <Det er gode tegn på ømhed.
Hun hedder Sally.
Sally!
- Hvad synes du? - Det ser godt ud.
- Har du set Sally? - Ja, hun sidder på bænken.
Sally!
- Det er ikke sikkert for dig heromme! - Hvad sker der? Er alt i orden?
Hold hende væk fra bagsiden af huset. Hun kunne falde og det ville være forfærdeligt.
- Jeg har ingenting gjort. - Her er huller og gamle brønde.
Hr. Harris har ret. Hans farfar arbejdede i huset. Du burde ikke være hér.
- Men jeg fandt én kælder. - Der er ingen kælder.
Rolig nu, Harris. Jeg skal nok.
Den er der. Lige dér.
Der er én årsag til at huset kaldes "Væltede Mølle".
Englænderne havde én mølle hér i sin tid men den væltede ned i et jordskredshul.
- Derfor har ingen huse kældre hér. - Dette hus har dog.
- I vil sikkert gerne se det hér. - Det er farligt for børn.
- Se! Jeg sagde jo at den var hér. - Kan I tro det?
Her er helt sikkert ét hulrum. Jeg henter noget værktøj.
- Er du sikker på at du vil gøre det her? - Selvfølgelig!
Er du gal. Vi kan hurtigt ordne det igen.
Hr. Hurst, jeg...
Der er én dør herinde.
- Hvor lagde du de gamle husnøgler? - De er i din rodeskuffe på kontoret.
Se.
Du almægtige. Vær forsigtig, Sally.
Hvordan i himlens navn kunne vi misse det her?
Det der må være havevinduet.
Det er alle hans malerier og gamle pensler. Det her er fantastisk!
Se hér, Alex.
- Kendte du til det hér, Harris? - Det sted her er ikke sikkert... for børn.
Jeg skal nok holde øje med hende.
- Blackwood må have arbejdet hér. - Jeg fandt endnu én dør.
- Se lige de her malerier. - Der er én brændeovn.
- Den er nok aflåst. - De her er fantastiske.
Sally.
Lad os smutte, Sally.
- Kom, Sally. - Kom nu.
Det her er som i Tutankhamons grav.
Ja og derfor burde vi ikke røre ved noget.
- Hun er væk. - Hun vender tilbage. Det gør de altid
Jeg tror ikke det er så vigtigt.
Jeg vil bare sikre mig at få malerierne og møblerne tilbage inden middagen.
Det lovede du.
Hvor længe har vi lige kendt hinanden? Du får en efterdateret check.
Øjeblik.
Der er du. Jeg tænkte at vi kunne bage scones.
Jeg lovede Fr. Underhill at vi ikke ville rode alt for meget.
Nej, Det sker heller ikke.
Hvad har du dér?
Min dukke og skrivematerialer.
Åben risten, Sally. Slip os ud.
Hvem er I? Hvordan ser I ud?
Vi har været indespærret så længe. Slip os ud.
Kom ned og se hvordan her ser ud.
- Kan du vente lidt? - Der er også andre børn hernede.
Sally?
Hvad laver du hernede?
- Jeg hørte noget. - Sikkert bare rotter. Vi skal spise.
- Der var én stemme. - Meget kloge rotter.
Nej, hør.
Der er ingenting. Kom så.
- Jeg glemte min taske. - Okay, skynd dig.
Nu, Sally!
Vi kan købe det imorgen. Resten blir først om 2 uger.
Hvad med den brune farve? Den er varmere og koster det halve.
Er du ikke sulten? Sally?
Kan du ikke lide ris? Fr. Underhill har lavet æbletærte til dessert.
Der er gluten i æbletærte. Mor siger at det ødelægger min koncentration.
Hold op. Du elsker da æbletærte. Du kan bekymre dig om din koncentration imorgen.
- Mor siger ingen glukose. - Hvad er det din mor fylder dit hoved med?
- Hvad med noget kakao? Nej. - Jeg laver noget andet. Øjeblik.
Du skal spise det her ellers kan du gå ind på dit værelse, okay?
Godnat, far.
Hvad?
- Vrkede det på dig da du var lille? - Hun prøver os af. Det gør børn.
- Hvem er forælder her? - Tydeligvis ikke mig.
- Det mente jeg ikke. - Du har ret. Jeg er ikke forælder.
- Vi har snakket om det hér. - Nej, du fortalte mig om det hér, Alex.
Jeg er ikke sikker på at jeg er klar til at træde ind i moderrollen.
Min barndom har været hård nok at bearbejde.
Vil du ikke være sød og hjælpe mig med det her?
Jeg ved at det passer dårligt men jeg har intet valg. Jeg kan ikke bare sende hende tilbage.
Det er ikke det jeg beder dig om.
- Æbletærte. - Tak.
Nøglen.
- Hallo? - Det er Joanne. Må jeg tale med Sally?
Nej, Hun sover. Vi er 3 timer foran hér.
Hvorfor fortalte du hende ikke at hun skulle bo hér?
Du og jeg havde én snak. Jeg spurgte om du ville have mig til at fortælle hende det.
Du ville have hende her.
Jeg elsker dig.
- Snakkede du til mig? - Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
- Sluk lampen. Det gør ondt. - Sluk lampen, Sally.
Sluk lampen, Sally. Vi vil være venner.
- Hvor er min dukke? - Hos os. Sally's dukke er hos os.
- Hvem er I? - Vi er dine venner.
Venner? Hvor?
Kom ned i kælderen og leg med os.
Hvor er I?
Hvad er I?
Sultne. Vi er dødsultne.
Jeg har mad.
Lad mig se Jer.
Jeg gør jer ikke ondt. Det lover jeg.
Sally?
- Hvad laver du dernede? - Jeg leder efter min dukke.
- Leder efter hvad? - Jeg leder efter min dukke.
- Hvad med bamsen i stedet? - Nej. Behøves ikke.
- Har du mistet én tand? - Det er ikke min. Jeg fandt den.
Fandt du den hér i huset?
Ja.
- Må jeg ringe til mor nu? - Nej, det er for sent. Hun sover sikkert.
Du burde ikke beholde den her. Det er uhygiejnisk.
- Lampen? Skal jeg... - Lad den bare være tændt, tak.
Okay, sov godt.
Sally? Vil du gøre mig én tjeneste?
Kan du ikke prøve at blive gode venner med Kim?
- Jo. - Tak.
- Kim, har du set min skraber? - Vi skal afsted om 5 min.
- Ja. Har du set min skraber? - Hér, tag min. Om 5 minutter.
Mit tøj!
Sally! Jeg skal tale med dig nedenunder, Nu!
Jeg kan ikke forstå at du har skåret Kim's tøj i stykker.
- Jeg har intet gjort. På ære. - Hold op med at lyve.
Det var noget frygteligt noget at gøre og også farligt. Du kunne ha skåret dig.
Hvad brugte du? Min skraber? Lad mig se dine hænder.
Hvad er det hér? Hvor fik du den hér fra?
- Jeg vil hjem. - Det kan du ikke komme.
Det beklager jeg. Hun har aldrig gjort noget lignende.
- Hun er tydeligvis sur over et eller andet. - Det er ikke vrede. Men angst.
Fr. Underhill, jeg må afsted. Kim og jeg har en aftale i den historiske forening.
Vi er tillbage engang i eftermiddag. Vi skal ud og køre, Sally.
Hør efter og gør som Underhill siger. Og tænk på hvad du vil sige til Kim.
Sally.
Er I der?
Skar I Kims tøj i stykker?
Har I min fars skraber?
I må fortælle mig sandheden, hvis vi skal være venner.
Jeg blir ikke sur.
Sally er ikke sur. De er sure.
- De vil ikke... - Men det vil vi.
Kom her ned, Sally. Kom ned og leg.
I sagde at I var sultne. Kan I li' rosiner?
Vi sagde at vi kunne li dem.
- Se... lækkert! - Lækkert!
Virkelig lækkert.
Har I gjort noget frygteligt? Svar hvis vi skal være venner.
Sally?
Hvad laver du hernede i mørket?
Snakkede du med nogen?
Er her nogen sammen med dig?
Nej, jeg er alene. Her er ingen andre.
Hvorfor... hjælper du ikke Fr. Underhill med at lave mad.
Afsted! Sådan ja. Op af trapperne. Hurtigt.
- Nej! - Harris, dit gamle fjols!
Kan du ikke holde din mund.
Jeg sværger, jeg har intet sagt til dem.
Nej, lad mig være!
Forsvind!
Der er sket ét uheld. Ring efter hjælp!
Kig ikke.
- Jeg hørte skrig dernede. Stemmer. - Så du noget?
Han bad mig om at gå. Der var så mørkt derinde. Han må være faldet.
- Hvad skete der? - Er du William Harris arbejdsgiver?
- Der er sket ét uheld. - Er du okay? Hvor er Sally?
Undskyld. Hun så ham.
Jeg forsøgte at, holde hende for øjnene men for sent. Hun er i haven. Undskyld.
Sally?
Hej.
Er du bange?
Vil du tale om det?
Dør Hr. Harris?
Nej, Sally. Han klarer den.
Må jeg vise dig noget?
Dette er mit yndlingssted i huset. Blackwood elskede naturen.
Han importerede fiskene fra Japan. Vi gjorde det samme.
De hedder Koi-karper. De siges at være magiske.
Man kan se dem på bunden i mudderet på grund af deres lyse farver.
Det er det der gør dem specielle men samtidig også sårbare.
De må være stærke.
Ligeom dig, Sally.
Jeg rørte ikke dit tøj.
Jeg sværger ved gud, jeg har aldrig rørt det.
Jeg rørte det ikke. Det var ikke mig. Jeg sværger.
Jeg er ligeglad med mit tøj.
Jeg er ikke helt sikker, 1804 tror jeg.
Det er svært at se. Mønten er meget slidt.
- Hun fandt den nok i Blackwoods ateliér. - Jeg vil ikke ha hun går derned mere.
Jeg er bekymret for hende. Det er ikke sikkert.
Hej, det er Joann. Mor? Årh skat, der er du! Hvordan har du det?
- Må jeg komme hjem? - Hvad mener du?
- Jeg kan ikke li' at være her. - Skat, du må ikke være sur.
Der er så smukt dér, du skal bare vende dig til det.>
- Men her er koldt. - Hvad siger du?
Min seng er for stor. Jeg tror jeg er ved at blive syg.
Nej, du er ikke. Det tager bare lidt tid at vænne sig til det.
Du skal nok blive glad. Det lover jeg.
Du skal nok vænne dig til det. Mor er nødt til at smutte. Vi ses snart. Farvel!
Kim.
- Du må ikke gå. - Hvad er der?
Selv når jeg sover -
- lader jeg lampen være tændt.
Jeg er her.
Så, så.
Kim?
Jeg elsker dig.
Far! Far, kom! Far!
Hvad sker der, Sally?
- Der sker ikke noget. - Nej!
- De skal ikke komme mere. - Hvem, sally?
De små tingester. De bor i kælderen. De gav mig sølvmønten.
De sagde at de ville være min ven. Men de er grusomme og onde.
- Det var bare et mareridt. - Nej, det må du ikke sige!
Det er okay.
Min bamse. Se hvad de gjorde ved min bamse.
Din far siger at kunst er dit yndlingsfag. Gid jeg kunne male.
Det er ret nemt.
De andre børn kan hverken male fødder eller hænder.
Når du siger "De andre børn" føler du så at de er anderledes end dig?
- Det spurgte min læge derhjemme også om. - Hvad svarede du så?
Okay. Vi begynder med noget nemmere.
Hvilken er din yndlingsfarve? Lilla?
Sort.
Hva med de hér små tingester du så? Hvad tror du de er for nogen?
Alfer eller gnomer?
Men skræmmende, ikk?
Og du siger at de kender dit navn.
- Snakker de med dig? - Ja.
Hva siger de?
- De vil lege med mig. - Er dét det hele?
De siger at mine forældre ikke elsker mig.
- Må jeg gå nu? - Bare nogle få spørgsmål til, okay?
Der er en masse angst i pigen. Og en dyb følelse af at hun ikke er ønsket.
Jeg er overbevist om at det er det der udløser disse såkaldte hændelser.
Hun sagde at hun fandt et lille bæger fyldt med tænder inde i brændeovnen.
Hun fandt én tand. Men det har vel ingen betydning, vel?
Det forstærker hendes fantasier omkring rynker, klør og hugtænder.
Hun har inddelt hver enkelt af disse ting, -
- i hendes egen lille fantasi-verden. Det er mere detaljeret end noget andet jeg har stødt på
- Hvad skal vi gøre? - Vi begynder med noget stærkere medicin.
Jeg be'r hendes læge sende én kopi af journalen. Ring til mit kontor og book en ny tid.
I mellemtiden gir jeg dig noget der får hende til at falde i søvn.
Vi er allerede sent på den. Det kan ikke passe.
Får vi ikke forlænget vores lån, får vi hverken malerier eller møbler tilbage i rette tid.
Vi glemte indbydelserne til den historiske forening.
- Vi må nok udsætte middagen. - Det er det man kalder "Struktureret fordøjelse".
Huset skal på forsiden! Ellers får jeg ikke karrieren tilbage på rette spor.
- Vi får heller ikke solgt huset. - Hvad med det der skete hér?
- Harris? Det var ét uheld. - Jeg snakker om Sally.
- Det er bare hendes fantasi. - Det er virkelighed for hende.
- Så, så! - Slap af!
Jeg går. Det er hurtigere. Vi ses derhjemme.
Jeg tvivler på at han er helt klar i hovedet. Han er voldsomt bedøvet.
TIL HR. HARRIS. BLIV FORHÅBENTLIG SNART RASK IGEN. SALLY.
Hr. Harris, jeg ved at det her er svært. Der er noget jeg må forstå
Jeg er nødt til at vide hvad Sally så, så jeg kan hjælpe hende.
- Er hun ude af huset? - Nej.
Ud... Hun skal ud derfra.
Hvorfor?
Hvorfor var det rum aflukket?
- Farfar... - Lukkede din farfar det? Hvorfor?
Efter... efter...
Efter hvad?
Blackwood.
Hvad er der med Blackwood?
Hylde 11, 34... Folkebiblioteket.
Få hende... ud af huset.
Biblioteket lukker om 15 min. Tak.
- Undskyld? - Kan jeg hjælpe?
Jeg søger bibliotekaren.
- Hylde 11, 34. - Emerson Blackwood.
Særlige samlinger. Øjeblik.
Denne vej.
Jeg kan ikke huske hvornår nogen sidst har efterspurgt dem. De er smukke.
Jeg er indretningsarkitekt. Jeg har arbejdet hos Fallen Mill.
Det er noget af et privilegie. Jeg tror at Emerson Blackwood og Audubon var konkurrenter.
- Har du fundet hans vægmaleri? - Ét vægmaleri? Hvor?
I huset. Hvis du gør, vil jeg gerne se det.
Hallo?
Det er virkelig ironisk.
Én engageret realist. Én som insisterede på kun at male naturting.
Jeg har set på alt af Blackwood og har aldrig set nogen af dem her.
Familien foretog en begrænset donation. Så de har aldrig været offentliggjort.
- Er det muligt at få kopier? - Jeg skal se hvad jeg kan gøre.
- Rynker, klør... tænder? - Har du nogensinde læst Machen?
Arthur Machen. Waliser. Han troede på alfer.
Disse forhistoriske væsner fra helvede. Ældre end menneskeheden.
Blackwood citerer ham i vidt udstrækning. Her, den linie. Der!
"Et liv må tages. Disse væsner må tage ét menneskeliv ved hver opstandelse-
- for fortsat at kunne leve". Mange af disse væsner levede af knogler -
- og tænder fra små børn. Siden hen var der fred da én form for pagt -
- blev indgået mellem pave Silvester II og disse forhistoriske væsner, år 999.
I bytte for mennesketænder, begyndte de at lægge sølvmønter under puden.
Det her er det sidste kendte maleri af Emerson Blackwood, -
- lavet kort inden hans forsvinden og tabet af hans barn.
- Hans barn? - Blackwoods eneste søn forsvandt sporløst.
Kort tid efter Blackwoods forsvinden, uden at efterlade sig spor.
Vær sød og Stop!
Nej!
Sally! Hvad er der galt?
Sally, åben døren!
Du godeste!
- Gud ske tak og lov for at du er hjemme! - Hvor er hun?
Jeg lagde hende i seng. Hun ville ikke holde op med at skrige.
Sally?
- Kim! - Hun er ikke hernede.
Jeg tror at hun er løbet sin vej. Det har hun gjort før.
Éngang forsøgte hun at gå hele vejen til Los Angeles fra vores hjem i Boston.
Det overrasker mig ikke hvis hun forsøger igen.
Jeg besøgte Harris idag.
Blackwood havde en søn. Vidste du det? Han forsvandt da han var 8.
- Blackwood forsvandt få dage efter. - Hvorfor fortæller du mig det hér?
Meget af det Blackwood skrev i slutningen af sit liv, er uhyggelig tæt på Sally's historie.
- Gnomer, væsner, det hele. - Kim, sig nu ikke at du tror på det.
Der skete noget frygteligt i den kælder. Vi må væk.
- Langt væk fra huset. - Hvad fabler du om?
Alle mine sparepenge er lagt i det hus. Og du siger at vi bare skal gå vores vej?
Jeg accepterer at min datter har problemer, okay? Tak. Det ved vi allesammen.
Men de indbefatter ikke monstre i kælderen.
Der er hun.
Kom så, Sally. Hop ind i bilen.
Kom nu. Bare i aften. Og efter festen tager vi én snak, okay?
Fire, tre, to...
...og én.
Sådan!
Efter festen får jeg dig ud herfra. Uanset hvad. Det lover jeg.
- Sally? - Nej! Jeg tog den fra dem.
- Du kan ikke ha den. - Lad vær. Jeg må forsvare mig.
- Under ingen omstændigheder! - Kom nu!
Ingen tror på mig.
Sally, jeg stoler på dig. Du kan fortælle mig alt.
De kan ikke lide stærkt lys. De dér ting.
Kan de ikke?
Så har jeg én god ide.
- Hr. Jacoby, godt du kunne komme. - Bare kald mig Charles.
- Min kone Evelyn. - Én fornøjelse. Kom ind.
Huset ser bragende flot ud! Du har lavet et enestående arbejde.
Mange tak.
- Vi vil gerne have én rundvisning. - Selvfølgelig. Det var også meningen.
Entréen. Mahognien fik vi leveret af nøjagtig samme producent som Blackwoods.
Det har været på markedet siden 1865. Bill kender du fra antikvariatet...
Rolig nu, Sally. Ikke alle har lyst til at blive fotograferet.
- Så hvor er Kim? - Jeg tror hun stadig er ovenpå.
Kig ind i biblioteket og snup en drink, så kommer jeg straks.
Hvad foregår der, Kim?
Hendes tegninger. De er fuldstændig magen til Blackwoods skitser.
Hun så sikkert dine billeder og tegnede efter dem.
- Nej, hun gjorde ikke. - Kim, søde, Jacobys er hér.
Alex, det er din datter vi taler om. Det ved jeg.
Det her er alvorligt! Fordi du benægter det, er ikke ensbetydende med at det er løgn.
- Kim, jeg kan ikke... - Undskyld. Hvornår skal middagen serveres?
Om ti minutter. Kim, allesammen venter. Kommer du ned? Så snakker vi om det senere.
- Jeg har beviser, far. Se. - Ikke nu, Skat. Ikke nu. Hold op.
Velkommen allesammen og tag plads.
Hvis jeg lige må sige et par ord til vores venner, store som små
Tak for jeres selskab i aften. Det betyder rigtig meget for os.
Hvert aspekt af renoveringen hér har nøje fuldt specifikationerne, -
- som materialerne der er anvendt til den oprindelige konstruktion, -
- inklusiv Træmontage-tekniken, til udformningen i køkkenet, -
- ja selv træ-lakeringsprocessen.
Noget Kim og jeg er meget stolte over og jeg er sikker på at, -
- I med Jeres kyndige ekspertise sætter pris på arbejdet i hver enkelte lille detalje.
Kunsten I kan se på væggene, frieserne, ja selv møblerne I sidder i -
- er alle nøje udvalgt så autentisk som muligt, og samlet igen eller restaureret, afhængig af
- tilstanden for at symbolisere grundlaget i Blackwood-samlingen
Så tak til antikvariatet for deres hjælp, den historiske forening, -
- og selvfølgelig til vores æresgæst, Charles Jacoby.
Din interesse i vores projekt er intet mindre énd til stor inspiration.
Så tak for det. Og endelig, til huset selv.
Må dets nylige restaurerede liv, forblive langt og lykkeligt.
Det lader til at ikke alle er tilfredse med aftenens menu.
Stakkels Sally, ingen tror på dig.
Hvad er det I vil? Vil I ikke nok fortælle mig hvad I vil?
Vi vil ha dig!
Søde, far!
Far!
Sally?
- Far! - Sally?
Far, de er herinde!
- Charles. - Hvad foregår der derinde?
Nej! Væk fra mig! Stop!
Sally!
Se på mig, Sally. Se på mig.
Ét billede. Jeg tog ét billede.
- Vi må hellere slutte for i aften. - Ja.
Det er okay. Ingen fare.
Kan vi lige tale sammen, Alex?
Jeg ved simpelthen ikke hvad jeg skal gøre.
Jeg elsker min datter, Kim.
Og jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Vi burde tage afsted, ikk?
- Jeg gør Sally klar. - Jeg henter bilen.
- Hej. Smider du det hér i bilen. - Ja.
Kim?
Hej.
- Hvor skal vi hen? - Vi tager ind til byen på hotel.
Vi må have dig væk herfra.
Alex?
Det skal nok gå.
Et liv vil blive taget. Et liv skal tages.
Sally...
Barnets tænder!
Kim?
Far.
Sally.
Kim?
Sally!
Kim! Kom nu!
- Vågn op, vil du ikke nok! - Vågn op, Kim...
Vågn op, Kim...
Nøglen!
Sally.
Kim, kom nu! Far!
Kim! Nej!
Sally?
Kim!
Slip mig! Lad mig være! Kim!
- Kim, kom nu! - Jeg er her.
Kom nu!
Sally!
Kim!
Forsvind!
Hold fast. Jeg har dig. Hold dem væk. Brug lyset.
Kim!
Nej! hold nu op!
Væk!
Når jeg skærer rebet fri så løber du!
- Så løber du! Okay? - Nej! Hva så med dig?
Nej!
Sally.
Er du uskadt? Sally?
Alex?
Kim!
Far... Far?
Far. Kom nu!
SAT PÅ TVANGSAUKTION
Det er nok, Sally.
Jeg elsker dig, Kim.
De finder os og gør os ondt. Vi må kæmpe imod.
Nej. Vi går dybere ned.
Og så venter vi. De vil glemme det. Og andre vil komme forbi.
- Hvornår kommer de? - Hvornår tager vi dem?
Snart... vi har al den tid vi behøver.
Alverdens tid.